Miten+keskiaika+näkyi+muissa+taiteissa?

=__Taiteen perusta__= Keskiajalle (n.400-1400) tyypillistä oli erityisesti valon ja kirkkaiden värien ihailu, joka heijastuukin ajan taiteisiin. Siinä mielessä pimeä ja synkkä mielikuva keskiajasta ei siis pidä paikkaansa. Taiteen tekemistä ei erotettu muusta toiminnasta samalla tavalla, kuin nykyään, eikä esim. eroa taiteen ja tieteen välille vedetty kovin rankasti. Kirkon oppien mukaan kauneus oli väline joka edisti uskontoa ja moraalia. Filosofian suuntaukset vaikuttivat myös kauneuden käsitykseen; moraalista harmoniaa ja sidtein havaitsematonta kauneutta, jota taiteen keinoin pystyttiin tuomaan esiin, arvostettiin. Tämän vuoksi keskiajan rakennukset, maalaukset ja veistokset olivat vaikuttavia ja kauniita, käsinkirjoitukset koristeellisia ja musiikki sekä kirjallisuus vahvoina mukana kulttuurissa. =__Kuvataide ja arkkitehtuuri__= Kuva- ja rakennustaiteessa vallitsi keskiajalla useita eri tyylisuuntia. Varhaiskeskiajalla taide painottui lähinnä kirkkotaiteeseen ja uskonnolliseen esineistöön. Tuolloin Euroopassa vallitsi [|varhaiskristillisen taiteen tyylisuunta]. Kirkkorakentamisessa suosittiin Roomasta periytynyttä suorakaiteen muotoista basilikatyyliä. Mahtavia kirkkorakennuksia rakennettiin ajan aatteiden mukaisesti sekä kunnianosoitukseksi Jumalalle, että osoituksena kirkon vallasta. Niistä tuli usein tärkeitä keskuksia, sillä niiden yhteydessä toimi usein luostareita, kouluja tai sairaaloita.

Varhaiskristillistä kirkkotaidetta.-.-.--.

Sydänkeskiajalla Italiasta muualle Eurooppaan levisi [|romaaninen tyyli.].Tyylisuunnan taide keskittyi lähinnä arkkitehtuurikuvanveistoon. Veistoksiin haluttiin saada elävyyttä ja niissä käytettin usein kalliitakin materiaaleja. Romaanisissa kirkoissa seinät olivat paksuja ja ikkunat pieniä. Suurien seinätilojen vuoksi myös runsaat ja värikkäät seinämaalaukset olivat yleisiä. Romaanisen tyylin arkkitehtuurille tyypillisiä olivat myös pyöreät holvikaaret ja pylväät, jotka loivat raskaan vaikutelman. Holvauksen avulla pystyttiin rakentamaan isompia yhtenäisiä tiloja, joten selkeimmin tyyli näkyy juurikin kirkoissa ja linnansaleissa.

Romaanisen tyylin veistos: Neitsyt Maria Jeesus-lapsi sylissään

Romaanisen taiteen pohjalta syntyi [|goottilainen]tyylisuunta, joka alkoi vaikuttaa myöhäiskeskiajalla (1100-1400-luvuilla). Gootilaiselle tyylille tyypillisiä olivat kirkkojen korkeammat tornit ja suuret ikkunat, sekä lasimaalukset ja ruusuikkunat. Goottilaistyylisistä kirkoista kuuluisimpia ovat mm. Milanon tuomiokirkko, Pariisin Notre dame, Sana gotiikka tarkoitti alunperin barbaarien (eli goottien) rakennustaidetta. Sittemmin sen käyttö virallistui ja laajeni myös kuvataiteisiin. Tyylikauden aikana maalauksissa realistisuus valtasi alaa romaaniselta abstraksilta tyyliltä.

Pariisin Notre dame-kirkon lasimaalauksia. Luostarien munkit harrastivat myös kirjamaalausta (kappaleen yläosa ja ensimmäinen kirjain kuvitettiin).

=__Keskiajan musiikki__= 400-1000-luvilta on säilynyt lähinnä kirkkomusiikkia, sillä kirkon piirissä luku-ja kirjoitustaidon ansiosta osattiin merkitä kappaleet muistiin. Ajan kirkkomusiikki oli pääasiassa laulumusiikkia. Kirkko suhtautui kriittisesti soittimiin, joita pidettin pakanallisina. Pakanallisuuden takia roomalaiskatolinen kirkko hylkäsi myös vanhan kreikkalaisen ja roomalaisen musiikin. Jälkimmäinen kuintenkin säilyi vahvana kirkon vastustuksesta huolimatta. Kirkkolaulua esitettiin joko monofonisena (yksiäänisenä), kahtia jaetun kuoron vuorolauluna (antifonisena) tai esilaulajan ja kuoron vuolauluna (respofpnisena). Samanlainen laulutapa on edelleen käytössä roomalaiskatolisessa kirkossa. Toinen tärkeistä jumalanpalvelusmusiikeista oli milanossa syntynyt ambrosialainen musiikki. Näyte [|gregoriaanisesta kirkkolaulusta]
 * Kuuluisa gregoriaarinen kirkkolaulu** syntyi 500-luvulla paavi Gregoriuksen vaikutuksesta.

[|**Maallista musiikkia**]on keskiajalta säilynyt vähemmän. Säilyneet teokset ovat kuitenkin lyyristä perinnettä ja peräisin hoveista. Niitä soittivat trubaduurit (kielenään romaaninen kieli oksitaani) ja truveerit (kielenään vanha ranska). Aiheet vaihtelivat yhteiskunnallisista kysymyksistä kirjallisuuteen. Yleisimpiä olivat tietenkin rakkauslaulut. Runous oli myös suosittua, usein juurikin trubaduurien esittämänä.

Yleisiä soittimia olivat mm. cembalon ja pianon edeltäjä //psalttari,// poikkihuilu, keskiaikainen trumpetti, lyyra, erilaiset rummut, sekä nykyisen vilun edeltäjä //vielle.// Keskiajalla kirkon piirissä kehitettiin myös nuottikirkoitus ja polyfonia (moniäänisyys), motetti, sekä Ars nova-tyyli. Kirkollisia aiheita käsitelleitä motetteja saatiin esittää jumalanpalveluksissa, mutta maalliset motetit tehtiin lähinnä ylimistön viihteeksi. Ars-nova tyylissä rytmityksiä alettiin merkitä eri tavalla ja sävelkorkeudet alkoivat vaihdella enemmän kuin aikaisemmassa monotonisemmissa tyyleissä.